Tidigare på Homeland.
Vill du ha ditt porträtt på Langleys väggar nån gång?
Hitta Walker.
Walker är inte ens huvudpersonen. Han är en del, en bit, en pixel.
Det finns nåt större, livsfarligare än Abu Nazir, och vi har ont om tid.
Du är inte dig själv, Carrie.
Hon är bipolär.
Explosionen måste ha triggat igång henne.
Carrie sa nåt intressant.
En krypskyttsattack- det låter inte som Abu Nazir.
Det är inte hans metod.
Kanske, men nu har han en militär krypskytt vid sin sida.
Hon tror att det är nåt större.
Kontakten är här.
Vänta till sista sekunden innan du drar upp det.
Jag läste att en del av tryckvågen går uppåt. Träffar här.
En svag punkt.
Hallå?
Jag ringer om Abu Nazir.
Nånting drabbade honom, en tragedi.
Du var med honom då.
Du hade insyn.
- Ska vi ses? - Jag är hemma.
Stanna där!
Sergeant Brody ringde. Han berättade allt.
Ditt arbetsrum på Langley töms just nu.
Jag håller på att lösa allt!
Ta ner det.
Jag är så ledsen.
Jag känner mig ansvarig.
När du kom tillbaka från Bagdad visste jag.
Du var skadad.
Vi har inte tid, Saul.
Det är mörklila.
DAG 1
Jag heter Nicholas Brody...
och är sergeant vid amerikanska marinkåren.
Jag har en hustru...
och två barn...
som jag älskar.
När ni ser detta...
har ni läst en hel massa om mig...
och om vad jag har gjort.
Jag ville förklara mig...
så att ni vet sanningen.
19 maj 2003...
blev jag som en av två krypskyttar i teamet Operation Iraqi Freedom...
tillfångatagen av Saddam Husseins styrkor.
De sålde mig sen vidare till en al-Qaida-kommendant, Abu Nazir...
som drev en terroristcell från syriska gränsen...
där jag satt som fånge i mer än åtta år.
Jag blev slagen...
torterad...
och tvingad till långa perioder av total isolering.
Man kommer att säga att jag blev nedbruten...
och hjärntvättad.
Man kommer att säga att jag omvändes till terrorist...
och lärd att hata mitt land.
Jag älskar mitt land.
Jag är en marinsoldat...
som min far och hans far före honom.
Som marinsoldat svor jag en ed att försvara USA...
mot alla fiender, både utländska och inhemska.
Min handling idag...
gäller sådana inhemska fiender-
Vicepresidenten...
och hans nationella säkerhetsstyrka...
som jag känner som en lögnare och krigsförbrytare...
och ansvariga för grymheter de aldrig ställts till svars för.
Detta gäller rättvisa för de 82 barn...
vilkas död aldrig erkänts...
och som är en fläck på denna nations själ.
Hej.
- Nån förändring? - Tyvärr inte.
Hur oroade ska vi vara?
Oroade.
Så här har jag inte sett henne på mycket länge.
Hon äter inte och har inte lämnat rummet på tre dagar.
Hennes litium, då?
Det borde ha verkat nu.
Det har verkat.
Det här är depressionen som följer på ett skov av mani.
Den är mycket svårare att behandla.
Tror du lite kycklingsoppa kan hjälpa?
Kanske.
Gudarnas elixir.
- Får jag träffa henne? - Ja visst.
Saul.
Vad exakt betyder tjänstledighet?
Hon är inte anklagad för kriminalitet, tack och lov.
Men vi ska inte låta lura oss.
Hon sätter aldrig sin fot på Langley mer.
Hallå, där.
Hej, mr Berenson.
Minns du när jag kallade dig det?
Vadå?
Mr Berenson.
Ja.
Jättelänge sen.
När jag fortfarande kunde pissa rakt.
Hur mår du, Carrie?
Det har varit bättre.
Ingen fara, jag stannar inte länge.
Berätta nåt för mig.
Vad ska jag berätta?
Om en otäck man som hette Nazir...
och som inte längre gjorde otäcka saker...
fast ingen vet varför.
Jag får inte prata om det.
Jag vet.
Tills jag är säkerhetsförklarad igen. Jag vet.
Du ska bara se till att bli bättre.
Säg att du åtminstone undersöker det än...
och att du inte ger upp.
Kan du lova mig det?
Lovar.
Gå inte.
Varför gjorde han det?
Vem då?
Brody.
Varför?
Gjorde vadå?
Ringde till Estes och...
rökte ut mig så där?
Jag kan tänka mig ett hundratal skäl.
Karln kandiderar till kongressen...
som du kanske minns.
Tänk dig.
Du är det sista han behöver i sitt liv just nu.
Och vice versa.
- Men, Saul- - Hör på.
Han har förgiftat dina tankar.
Kostat dig nästan allt.
Glöm honom.
Det kan jag inte, Saul.
Herregud.
Du är kär i honom.
Här kommer det: Nummer O-72.
B-15.
Godnatt, Isabel.
Godnatt.
Jag ser en massa förnämliga ansikten här ikväll.
Du, Elizabeth, som är enda skälet till att jag står här idag.
Tack för att du övertygat mig om att ställa upp i vicepresidentvalet.
Och du, Richard.
Du är själva kärnan i det som ska bli vår nästa administration.
Vi har alla varit på en lång och svår resa.
I morgon bitti, när jag tillkännager min kandidatur...
utgör vi en utmaning-
alla här i rummet-
som lovar att ställa Amerika rätt igen.
Gott att se dig, Walt.
- Du lämnar mig väl aldrig? - Nej.
Trevligt.
Du har rätt, det här är en förnämlig grupp.
Du tillhör den, David.
En grupp värd att beskydda. Så tycker jag.
Om ni ber mig att ställa in i morgon, vet ni mitt svar.
Jag vill bara att vi byter lokal.
Ska jag meddela min kandidatur från nåt gömsle?
Du tror för mycket om dem.
- Vem då, sir? - Fienden, som Walker.
Han kan orsaka en massa skada.
För oss båda.
Ja, det kan han.
Men han är den ende...
och du har hela nationella säkerhets- styrkan till ditt förfogande.
För bådas vår skull, ta hand om det.
Och drick för Guds skull ur din champagne, Billecart-Salmon!
Ja, sir.
Inte nu igen!
Jag är ledsen-
Jag vet, bara boende.
Vad är det nu då?
Det är ett politiskt möte i morgon.
- Vicepresidenten, tror jag. - Nedrans.
Det är rätt åt mig för att jag skaffade en bostad granne med UD.
Jag är ledsen för allt besvär, mrs Samler.
Ha det så trevligt ikväll.
Okej, mrs Samler.
Knack-knack.
Här kommer nattsköterskan.
Jag har gjort spaghetti all'amatriciana.
Du måste äta nåt förr eller senare.
Du skrämmer mig, Carrie.
Gå din väg.
Det går inte. Din syrra har beordrat mig.
Jag sitter här tills du somnar.
Luktar gott.
Vill du inte ha en tugga?
Ta fram smöret ur kylen, Chris.
Kommer du på min karatematch?
Jag har ju sagt det. Jag har ett möte med vicepresidenten.
Förlåt.
Vi har ju talat om det här, Chris.
Pappa kommer med på nästa match.
Okej.
Middagen är klar, kom och sätt er.
- Vems tur att läsa bordsbön? - Min.
Pappa, vet du ens hur man gör?
Jag kan nog komma på nåt.
Gode Gud...
välsigna denna måltid...
liksom våra liv i din tjänst.
Låt din kärleks ljus lysa över denna familj...
hålla dem nära...
och alltid beskydda dem.
Amen.
- Amen. - Amen.
- Hur gick det för mig? - Rätt okej.
Slutet på våra liv är förutbestämt.
Vi har inte skapats utan skäl.
Vi finner endast den stig vi är avsedda att gå.
Rena din själ.
Glöm den fysiska världen...
och använd tiden till att göra goda gärningar och lyda.
Minns att livets förslösade tid ligger bakom dig nu.
Framför dig är vägen tydlig.
Du skådade striden innan du gick in i den...
och nu ser du den med egna ögon.
Pappa.
Vad håller du på med?
Hur länge har du stått där?
Dana?
Du skrämmer mig, pappa.
Var inte rädd.
Var det arabiska?
Ja.
Vad betyder det?
Att...
jag har konverterat till islam.
Jag har inte sagt nåt för jag ville inte göra er upprörda.
Då är det ju tur att du inte har skjutit en hjort...
eller lämnat mamma, eller slagit ihjäl Mike.
Okej, den förtjänade jag.
Varför tvättar du händer och fötter så där?
Det är en ritual.
Det handlar om att rena sinne och kropp innan man träder inför Gud.
Vet mamma om nåt av det här?
Nej.
Hon skulle inte fatta-
Vår lilla hemlighet?
Ja.
DAG 2
Såna här frågor möts vicepresident Walden av denna morgon...
då han lämnar sina kommentarer.
Vicepresidenten omges av pålitliga supportrar...
från alla hörn av försvarsetablissemanget...
inklusive försvars- och utrikesdepartementens chefer...
liksom Joint Chiefs of Staff...
sedan länge, rådgivaren Elizabeth Gaines.
Talet kommer strax efter att en bomb dödat fem personer i Washington...
och skall tydligen visa att-
... i nästa fas av kriget mot terrorn.
Ändå är de exakta åtgärderna inte kända.
Vid CIA erkändes Walden...
som den som knöt fastare band till de väpnade styrkor...
som intog en mer militär hållning till säkerhetsfrågor...
och eliminering av rebeller.
Under Waldens ledarskap har drönarattackerna...
kommit att bli en nyckelstrategi i CIA:S kamp mot-
Virgil, var är mina tabletter? Jag måste ha dem!
Virgil? Är det nån här?
Här är jag.
Här.
Jag måste ut härifrån.
Jättebra.
Vi tar en promenad.
Jag vill ta en åktur.
Vad gör du här? Du ska vara på UD.
Jag behöver hjälp med en grej först.
Vad är det?
Det finns ett 11 månaders glapp i Abu Nazirs aktiviteter.
Det började för ca 2 år sen.
Han blev tyst, som om han försvann från jordytan.
En teori är att nån händelse kan ha föregått detta.
Nåt som drabbade honom personligen och gjorde honom obrukbar ett tag.
Vems teori är det?
Titta på det här.
Det är ju censurerat. Vad fan tittar jag på?
En drönarattack.
Hur så?
Det här referensnumret.
- Hur har du hittat det här? - Jämförelser.
Kollat mot Abu Nazirs troliga vistelser vid tiden i fråga...
och fick hundratals träffar.
Men ingen sån här.
- Varför gjorde du det överhuvudtaget? - För att det finns ett glapp.
Hänger det ihop med den där skräpiga väggen hemma hos Carrie?
Det var en tidslinje.
Hemligt material, som olovligen tagits från denna byrå...
sammansatt av en galen kvinna, till ett galet collage.
Jag vill inte ens veta hur du är inblandad i det.
Fråga så berättar jag.
Vill inte veta, sa jag!
Jag behöver dig för mycket just nu, för att ha dig i finkan.
Jag vill att du gör ditt jobb.
- Det gör jag nog. - Nej.
Vicepresidenten står som värd för en omtalad konferens idag.
Jag bad dig att vara vår man på golvet där.
Gör det!
Det här är bra.
Jag har ingen känsel i händerna.
Vi borde samköra honom med Tom Walker.
- Det är bra. - Kom nu, vi är sena.
- Säkert att du inte kan komma? - Jag vill ju.
Men kom då!
Kom nu, det här är vi redan klara med.
- Nästa gång. - Visst.
Kom nu.
Kom igen, Bruce Lee. Du missar din chans!
- Har du allt? - Ja.
Jess.
Vi är sena, vi ses sen.
Sväng däruppe.
En liten åktur, va?
Vi åker ju, eller hur?
Ja.
Kan du säga vad fan vi gör här?
Tar en nypa frisk luft.
Allvarligt.
Jag har hela bilen full av utrustning, det mesta olagligt.
Varför är vi här?
Vicepresidenten kommer snart att förklara sig som presidentkandidat.
Okej.
I den där byggnaden är han omgiven av hela sitt team.
Ja, men varför är vi här?
Halva regeringen på en enda plats och vi har en terrorist på fri fot.
- Du tror att det här är målet. - Värt en tanke i alla fall.
Hör på, Carrie.
För det första har vi ingen terrorist.
Vi har ingenting. Ser du de där killarna?
De har en terrorist på fri fot, och deras jobb är att fånga honom.
- Det är mitt jobb! - Inte nu längre.
Det kommer alltid att vara mitt jobb! Fattar du?
Titta, Carrie, säkerhetspådraget är totalt här!
De fixar det här. Oss behöver de inte.
Alla de där killarna tror att det är en ensam krypskytt.
- Och det är det. - Nej, det är inte logiskt.
Jag vet att jag är oönskad.
Det är bara vi i en gammal skåpbil, men...
jag är den jag alltid varit och du måste ställa upp på mig nu.
Jag måste få höra dig säga ja.
Okej.
Du får backa ut.
Ursäkta, körde fel.
Hitta nånstans att parkera.
Vänta lite.
Dörren är låst.
Jag klär på mig.
Jag tycker inte du ska gå på det här idag, pappa.
Jag är...
inbjuden av vicepresidenten.
Och?
Han räknar med...
att jag kommer.
Allt de pratar om på TV är hur stort säkerhetspådraget är.
Det största sen president- installationen, säger de.
I så fall är det väl säkert.
Vi har inget att oroa oss för.
Jag antar det.
Pappa.
Vadå?
Inser du hur knäppt det är att prata om sånt här genom en låst dörr?
Nu kom nog min bil.
Kan du säga att jag behöver några minuter?
När du bad så där igår blev jag nog skrämd, tror jag.
Tydligen.
Som om det inte räckte med att Tom Walker går lös med vapen.
Du är inte i fara.
Var inte rädd.
Jag är inte orolig för min skull.
Jag klarar mig.
Två minuter.
Jag tycker ändå att du skulle stanna hemma.
Var snäll nu.
Sergeant Brody.
- Vem är du? - Kandarian.
Secret Service. Jag har tilldelats er idag.
Nu åker vi.
Saul Berenson hittade en censurerad akt som pekar mot uppdraget.
Jag trodde allt det hade bränts.
Jag också.
Vad letade han efter?
Han fiskade nog bara...
efter nåt som kan ha fått Abu Nazir att försvinna utom synhåll ett tag.
Grundat på vadå?
Nån teori om att nuvarande situation är resultatet av en olyckshändelse.
Säg åt honom att det inte spelar nån roll varför terrorister gör som de gör.
Jag har sagt det.
Han är säkerhetsexpert, ingen jävla socialarbetare.
- Jag sa åt honom att släppa det. - Se till att han gör det!
Det får inte komma ut.
Eller hur?
Operationen låg inte inom mitt område. Det hände inofficiellt.
Eller plockades bort efteråt.
Du har väl rätt.
Ref-numret antyder en drönarattack.
Då måste det finnas en massa dokumentation, va?
Konstigt nog inte.
- Har du kollat flygtabeller? - Ja.
Inspelade loggar, då?
Jag gick ner och kollade i valvet själv.
Det enda är den här censurerade mappen som du fann.
Den skulle väl inte heller ha funnits.
Tydligen inte.
Jag får gå här som nån sorts rastvakt på en skolgård...
så att Estes känner att han har ryggen fri.
Ska jag sätta igång en officiell sökning efter info?
Det är nog det sista vi ska göra.
Jag kan kolla med några drönarpiloter.
Ursäkta.
Gör ingen affär av det. Jag fixar det själv.
Vad letar du efter, då?
Jag vet inte exakt.
Det är inte nåt speciellt, utan vad som helst.
Hela försvarsledningen är där och minst 24 måltavlor av högdjur.
Och?
En ensam krypskytt tar dem ju inte allihop.
Koncentrera dig på det värsta högdjuret då!
Men här? Med hela säkerhetspådraget?
Det är ju precis det jag säger!
Man slår till här om man vill ta allihop.
En grupp med folk som aldrig är på samma plats annars.
Jag pratar hellre om den här konferensen...
och vårt behov av att omdirigera våra krafter till kriget mot terrorn.
Är det en linje som vicepresidenten tar om han blir president?
Han kommer strax, då kan ni fråga honom själv.
Men vi är ju inte nöjda med ett krig-
- Vi står på fel sida. - Ja.
Kom nu, vi åker hem.
Du jobbar upp dig i onödan.
En möjlig terroristattack är väl inte onödan!
Du får inte säga sånt där, inte här!
Ingen fara, allt är okej, låter det bättre?
Lite överdrivet med all den här säkerheten, va?
Öppna fönstret, tack.
Leg?
Sergeant Brody.
Visst.
Förlåt för allt besvär.
Varsågod.
Brody? Vad gör han här?
Du, för min skull, fråga honom inte.
Jag förlorade mitt jobb för hans skull.
Vi måste dra nu.
För helvete, Carrie!
Nervös?
Jag står här med två kabinettsekreterare...
några chefer ur specialkommandot och chefen för försvarshemligheterna.
Jag är bara undersergeant.
Du vänjer dig.
Han är här.
- Sergeant Brody. - Sir.
- Gratulerar. - Tack, sir.
- Ms Gaines, trevligt att se er igen. - Er också.
Herr vicepresident.
- Tack för att ni kom. - Tack själv, sir.
Ta in honom.
Fan!
- Hjälp! - Den här vägen.
Vi måste härifrån, kom.
- Tack. - Varsågod.
- Nicholas Brody. - Richard Halsted. Jag är-
Försvarssekreterare. Jag vet vem ni är, tro mig.
Vilken jävla röra!
- Var är vicepresidenten? - Säg det?
- Var är vicepresidenten? - Han är okej, bakom oss.
Jävlar!
Berenson.
- Det är jag, Saul. - Jag ringer upp.
Carrie, vi har en situation här.
Jag vet, jag är här. Saul, hör på mig nu.
- Vadå, "du är här"? - Jag såg alltihop.
Kvinnan som träffades är inte måltavlan.
Målet är vicepresidenten. Walker missade.
Walker skulle inte ha missat en gång, och absolut inte tre gånger.
Det här är bara början, den verkliga attacken börjar snart.
Vilken verklig attack? Vad pratar du om?
Efter ett mordförsök följer alltid ett attentat mot måltavlor av hög rang.
Helt enligt regelboken.
Nu flyttar de på vicepresidenten och hans folk utom synhåll...
till ett litet rum nånstans.
Där ska de vara säkra, men det är fel, de är sårbara.
Hur då?
Brody.
Brody?
Men herregud, Carrie. Inte nu igen!
Glöm det där förut, det här är nu.
Jag såg honom, Brody.
De föste honom med sig tillsammans med vicepresidenten.
- Hör du vad du säger? - Ja.
Han tänker döda dem allihop.
Det är vad som är på gång!
Vi har hört viskningarna i flera dagar.
Marine One, Marine Two. Det är inte presidentens helikoptrar.
De är marinsoldater, Brody and Walker. De är Marine One och Marine Two.
De jobbar i par.
- Hör du mig? - Ja.
Det var därför Brody rökte mig- jag kom för nära.
- Allt faller på plats! - Visst.
Saul, du måste hjälpa mig in.
- Det finns en officer som heter Benton. - Jag känner honom.
- Jag skickar ut honom. - Okej, tack. Skynda dig!
Ja. Hej då.
Vi har en kvinna härutanför.
Hon är lite instabil, ta hand om henne.
Hon heter Carrie Mathison.
Jag stannar inte här i 36 timmar.
- Så blir det nog inte, sir. - Jag springer inte och gömmer mig!
Det vill ingen. Bara lite försiktighet.
- Bort med händerna! - Ursäkta.
Åt helvete med försiktighet.
- En av mina bästa vänner är skjuten. - Jag förstår.
Kan jag få er uppmärksamhet?
Vi har iscensatt en total skyddsblockad.
Det betyder att dörren förblir stängd tills nåt av följande händer:
Ett: Krypskytten fångas...
eller två: Vi blir säkra på att han lämnat omgivningen...
så att det är tryggt att lämna rummet.
- Tror ni på det här? - Ni är säker, sir. Prioritet ett.
Säker från vad? Vi ser ut som ett gäng idioter.
Ni är mina rådgivare.
Kan man få nåt jävla råd nu?
Hur fixar vi det här?
Det finns inget mer att tänka på.
Bit ihop tänderna och säg de heliga orden.
Kom ihåg Issa.
Jag råder er att vänta, som mannen sa.
Finns det nån herrtoa här?
Var är han? Det finns inte tid.
Vänta.
- Där är han. - Vänta, sa jag.
Vad är det här för backup?
Fan ta dig, Saul.
- Virgil, är jag galen? - Det vet du att du är.
Om Brody, menar jag.
Säg om jag är det.
- Virgil, jag måste få veta. - Jag vet inte. Men jag litar på dig.
- Jag behöver nycklarna. - Vart ska du?
- Det vill du inte veta. - Stick, jag uppehåller dem.
Benton!
Vem av er är Benton?
Är det du?
Vem av er är Benton?
Vi ska till sjukhus. Där kan de hjälpa dig.
Har du hört nåt?
- Nej. - De sa att det här kunde hända.
Mår ni bra? Ni ser lite spänd ut.
Inte så förtjust i att låsas in, kanske.
Ni har gett honom energi, vet ni.
- Sir? - Walden.
Han ser er som det levande beviset på allt han nånsin vunnit över.
Han har stora planer för er.
Det ante mig, inga pappershanddukar.
Åt helvete igen.
Kom nu.
Kommer!
MORDFÖRSÖK
Ögonvittne meddelar att vicepresidenten och hans följe...
nästan var inne i byggnaden då Elizabeth Gaines-
Herregud! Ja?
- Vad gör du här? - Du heter Dana, va?
- Ja. - Jag heter Carrie Mathison.
- Jag vet vem du är. - Det här gäller din far.
Är han träffad?
- Jag såg på TV att- - Ja, jag var där.
Jag såg det, han blev inte skjuten. Jag behöver din hjälp.
Få jag komma in?
- Har du hört talas om Tom Walker? - Ja.
- Att han har bytt sida? - Ja.
- Sköt han de där människorna? - Ja.
Dana, hör på mig.
Din far säger att bara du förstår honom och han lyssnar på dig.
Det här är svårt att förstå, men din far och Tom Walker jobbar ihop.
De samarbetar och tänker genomföra en attack just nu.
Vad pratar du om?
Han är med vicepresidenten och andra oskyldiga.
Han kommer att döda dem alla om vi inte hindrar det.
Du måste ringa honom och prata honom ur det.
Okej?
Det här går till Secret Service. De kopplar dig.
Det är ont om tid.
Du klarar det här, Dana.
Okej.
Hej, jag ringer från 3319 Chapman, och det här är ett nödsamtal.
- Jag har en galen kvinna- - Nej! Dana!
- Ut! - Snälla Dana, gå in igen!
- Försvinn ur vårt hus! - Snälla, gå in igen.
- Försvinn! - Gå in igen!
- Ut ur vårt hus! - Dana!
- Du måste ha märkt nåt. - Låt mig vara ifred!
- Nåt konstigt, nåt udda. - Det är du som är nåt udda!
- Ring honom så att du blir säker. - Det är nåt stort fel på dig!
- Varför har du alls kommit hit!? - Det sa jag ju!
För att få stopp på honom.
- Vem är det med Dana? - Stanna i bilen.
Låt mig vara!
- Mamma. - Vad är det?
Hon kom och sa att pappa jobbar ihop med Tom Walker!
Gå in och ring till polisen.
- Det har jag gjort. - Snälla Dana, ring honom.
Bort från henne!
Varför säger du sånt här galet till min dotter?
Det är inte galet.
Han har för avsikt att döda vicepresidenten och hans stab.
- Ni måste tro på mig. - Tro på er?
Det är inte försent, jag bad Dana att ringa till honom.
- Du knullade min man. - Och nu måste ni ringa honom.
Han ber er dra åt helvete och nu hittar ni på en massa skit.
- Ni lyssnar ju inte på mig. - Nej, självklart gör jag inte det.
Ring honom bara. Ni vill inte att det här ska hända.
- Är det okej här? - Det är inte okej här.
Snälla-
Ni fattar inte vad som pågår!
Ma'am-
Världen rämnar och här står vi och snackar!
- Ma'am, kom med oss. - Släpp mig!
- Kom med här! - Släpp mig!
Ingen rör sig!
Håll ner!
Stanna så.
Fan.
Är ni okej?
Ja.
Vi hittade skyttens vapen i en lägenhet ett kvarter bort.
Nu släpps ni snart ut härifrån.
Bra.
Säkert att ni är okej?
Jag mår faktiskt lite illa.
- Behöver ni en doktor? - Nejdå.
- Det är inte nödvändigt. - Okej.
Sergeant Brody.
Jag har ett samtal från er dotter.
Hon säger att det är ett nödläge.
Varsågod.
Dana?
Pappa, var är du?
- Dana, kan jag ringa upp? - Nej, pappa.
Den här galna kvinnan kom hit...
henne som du var med...
och sa en massa hemska saker om dig! Du skulle ha hört henne!
Pappa?
Ja, Dana, men-
Hon sa att du jobbar med Tom Walker att du är terrorist.
Det är jag inte.
Jag vet, pappa, självklart inte.
Jag trodde henne inte, du skulle aldrig göra nåt sånt.
Jag trodde henne inte.
Dana, det är en massa folk med mig här, jag måste sluta.
Nej, pappa, nej!
Vi är i ett skyddsrum och de ska snart släppa ut oss.
Kommer du hem då?
Javisst.
Säg det till mig.
Jag kommer hem.
Nej, pappa, inte så där.
Du måste lova!
Du måste lova mig att du kommer hem, pappa.
Pappa?
Pappa, du måste lova!
Jag behöver dig.
Du vet det!
Jag kommer hem, Dana.
Jag lovar.
Tack.
Klart slut.
Okej, allt grönt.
Allt grönt.
Nick. Du ser för jävlig ut.
Vilken helvetes dag!
DAG 3
FÖRENTA STATERNAS VICEPRESIDENT
Våra tankar och böner går till hennes familj...
liksom detta löfte:
Hennes mördare ska inte gå ostraffad-
Av det skälet...
står jag inför er idag för att officiellt meddela...
min avsikt att ställa upp i presidentvalet i USA...
och för att återinviga mig till denna nation-
Ja visst, självklart.
Till infriandet av ett löfte-
Det var polisen.
De vill veta om vi tänker göra anmälan.
... rädsla, mina damer och herrar.
Brody, hör du på?
- Vad sa du till dem? - Att jag ville tala med dig.
Jag tar hand om det.
Kvinnan är sjuk.
Det är nåt allvarligt fel på den här kvinnan.
Vad du än beslutar...
vill jag aldrig mer höra hennes namn här i huset.
- Jag tar hand om det, sa jag! - Bra.
Jag går och kollar Dana-
Saul.
Herr vicepresident.
Kan vi få 5 minuter?
- 10 kanske, för säkerhets skull. - Tio.
- Hur mår Mira? - Fint, tack.
Du och David Estes har väl redan gått igenom den här röran?
Vad är du ute efter, Saul?
Jag säger: "Åt helvete med terrorister."
Tänk på var du är, va?
Jag vet exakt var jag är, sir.
Står vi på samma sida?
Din röst antyder nåt annat.
Jag försöker ta reda på vad som hände igår.
Försöker förhindra att det händer igen.
Tror du att den här censurerade mappen bidrar till det?
Jag vet inget alls förrän jag får se vad som är överstruket.
Lita på mig, Saul.
Det är bara en fis i rymden. Låt det vara.
Du var min chef i 3,5 år.
Har jag nånsin låtit nåt vara?
Nån gång ska vara den första.
Håller inte med.
Det som du kanske också minns om mig-
Jag är sentimental.
Jag gillar att spara saker...
för vänskaps skull.
Den som än har sagt till Amerika...
att dessa förhörstejper blivit förstörda tog fel.
Tvång, grymhet, regelrätt tortyr.
Väldigt tråkiga bilder.
Du gav ordern, William.
Du gav ordern.
Det är utpressning.
POLIS
Du får bo hos oss. Tjejerna har ställt i ordning ett rum.
Lite mycket blommor, men de är jätteglada.
Tack, Maggie.
Jag har sagt att du behöver vila, men inte varför.
- Visste du att han var här? - Nej.
Vad gör du?
Det finns anklagelser om brott. Du borde inte prata med honom.
Jag måste.
Brody-
Du bröt dig in i mitt hem.
Du skrämde vettet ur min dotter. Hon är 16 år. Sexton!
Förlåt.
Polisen ville veta vad jag tänkte göra åt det.
- Vad sa du? - Inget, än.
Det beror på dig.
För sista gången, Carrie...
Jag är inte det du tror om mig.
Förlåt.
Du säger det, men det räcker inte.
Jag känner till din sjukdom.
David Estes berättade.
Carrie, du måste söka hjälp.
Jag ska.
Du måste hålla dig borta från mig och min familj.
Du lät sätta upp övervakning.
Du bevakade mig.
Du trängde in i mitt liv, varför?
För skojs skull?
Det är galet, det du gjorde.
- Förstår du det? - Okej, sa jag.
Vad betyder det?
Jag förstår.
Jag håller mig ifrån dig, du har mitt ord.
Adjö, Brody.
Adjö, Carrie.
Hem?
Till sjukhuset.
Fan.
- Är Abu Nazir inom målområdet? - Vi tror det.
Vill du verkligen se det här?
Det du döljer för mig? Ja.
80% säkerhet om Nazir.
En markattack är att föredra, med tanke på oskyldiga dödsfall.
Omöjligt inom tidsramen.
- Det är en skola, sir. - Lägg inte ut dimridåer.
Om Abu Nazir tar sin tillflykt bland barn...
är det han som riskerar dem, inte vi!
Överens?
Då kör vi.
Det är vår gemensamma uppfattning...
att den möjliga skadan på civila faller inom gällande parametrar.
Herregud.
Vem har hittat på ett sånt språk?
Det var två år sen.
Du rapporterade det till mig, men sa ändå inget.
- Du hade ju stoppat det. - Ja.
Inget av allt detta hade hänt.
Inga döda barn...
inget att dölja, ingen Carrie Mathison utkastad från byrån.
Låt henne vara.
Du tycker inte att, när hon fick upp ett spår på Nazir...
det första på sju år...
att det var värt att nämna denna drönarattack?
Inte ens privat till mig?
Eller är det din karriär, i hälarna på vicepresidenten...
som övertrumfar landets säkerhet?
Jag är faktiskt väldigt nyfiken!
Världen ändras mitt framför näsan på dig, Saul.
- Besvara min fråga! - Jag gör ju det.
Vi projicerar amerikansk kraft...
och degraderar al-Qaida militärt.
Vill du spela spökboll får du leka med tyskar eller fransoser.
Jag är så här jävla nära...
att slå en signal till New York Times.
Nej då, det är du inte.
Vet du varför?
Om du berättar om att vi dödade 82 ungar med flit...
äventyrar du varenda en av de officerer som jobbar på fältet...
för att inte tala om alla amerikanska soldater därute.
Du skulle ge bort det största rekryteringsredskapet...
sen Abu Ghraib.
Jag är imponerad över att du kom!
Och jag över att du lever.
Kan du förklara?
Vi kom fram till samma plats, fast det gick fortare för mig.
Kan du berätta vad som hände igår?
Jag svarar inte inför dig, Tom, och jag ursäktar mig inte.
Vad fan hände?
Jag kom för att du har en direktkontakt med Nazir.
- Fan ta Nazir. - Min väst funkade inte.
Skitsnack!
Du fick panik!
Tom...
det som hände i går var kanske bra.
Tänk om jag sprängt västen?
Vad hade blivit annorlunda? Fråga dig det.
Idag hade de bara ersatt Walden med nån annan.
- Än sen då? - Ja?
Det betyder att...
jag är så här nära USA:S nästa president.
Det ger mig en unik position.
Nazir?
Lyssnar du på detta nonsens?
Jag hör.
Vad ska jag göra?
Ge Nicholas luren.
Nazir?
Är det sant som du säger?
Ja, jag tryckte på knappen men det hände inget.
Jag menar om vicepresidenten.
Det är sant.
Åtminstone...
kan jag påverka politiken på högsta nivå...
Varför döda en man när man kan döda en hel idé?
Så tänker jag.
Nazir, är du där?
Jag vill tro på det du säger.
Men för att hjälpa mig tro...
behöver jag bevis på din hängivenhet.
Säg det.
Du har gjort det en gång, i alla fall trodde du det.
Det finns ett blankt kort i detta nya spel.
Förstår du mig?
Nicholas?
Ja, jag förstår.
Säg då adjö och låt mig tala med Walker ensam.
Han vill tala med dig.
Det är gjort.
Det har ringt minst en miljon personer när du var borta.
Mest media men också vicepresidentens folk.
Mår du bra?
Ja, bättre.
Förlåt att jag var så kort dig förut, Jess.
Det är lugnt.
Jag fattar inte att du håller ihop det alls.
Tack.
- För vad? - Allting.
TVÅ DAGAR SENARE
- Ursäkta mig, sir. - Ja.
- Det här är en låst avdelning. - Jag har passertillstånd.
Här nånstans.
Jag söker pre-operation.
Tvärs över och sen till höger.
- Vart, sa du? - Till höger.
- Tack. - Andra dörren.
Ett litet stick, bara.
- Hur känns det? - Fint.
Ta bort det där ur armen på henne!
Försvinn! Det här är rent barbari!
Gerald!
- Jag ska ta dig härifrån, nu! - Sluta, snälla Saul.
Hör på mig nu-
Jag vill göra det här.
Vad?
Det är mitt beslut, jag bad dem fortsätta.
Ditt beslut att få elchocker?
Det är inte Gökboet, Saul.
Numera använder man ultrakorta pulser, elektrokonvulsiv behandling.
Jag skiter i vad det heter.
De klämmer fortfarande fast elektroder på din skalle, va?
Och försätter dig i ett kramptillstånd?
Jag måste göra nåt, jag står inte ut mer.
Jodå.
Du är den starkaste människa jag känner.
Det här går över.
Det går inte över.
Det blir bara värre!
Snälla Carrie, det finns andra alternativ.
Låt dem inte strula till det med din hjärna!
Min hjärna är redan tillstrulad.
Det är den hjärnan som jag älskar.
Är allt som det ska, ms Mathison?
- Allting är bra. - Säkert?
Ja då.
Bieffekter med minnesförluster, då?
Det vara bara en kort tid.
Det är bara tillfälligt.
En hel del av det som hänt kan jag lika gärna glömma bort ändå.
Det där var inte ens lite kul.
Saul, jag har bestämt mig.
Jag är tacksam för omtanken, men-
Jag kan inte leva så här, det måste få ett slut.
Ja.
Du ska inte bry dig om det.
Det har inte varit katastrof alltigenom.
Du hade fel om Brody, men rätt om Nazir.
Berätta, om hans frånvaroperiod?
Ja, han hade sorg.
Hans son dog i en drönarattack i norra Irak.
- Vilken son? - Den yngste.
Tio år gammal.
Med 82 av hans skolkamrater.
Vicepresidenten gav ordern.
Hur kunde jag missa det?
Det gjorde du inte.
Akten hade rensats...
utplånats...
som om det aldrig hade hänt.
Tack för att du berättade.
Det var din rätt att få veta.
Saul, tror du det finns nån chans att överklaga mitt avsked?
Nej.
Pappa.
Vad gör du häruppe?
Jag ska täta en läcka i takfönstret.
Med en öl?
Det kom sen.
Jag visste inte att vi hade utsikt.
Familjen Schwartz trädgård, ja.
Gör det nåt om jag är med?
Nej, visst inte.
Är du beredd?
Det här är bedövningen jag talade om.
Nu vill jag att du börjar räkna från 1000ch neråt.
100...
99, 98...
97...
96-
95.
Issa.
- Du är med mig. - Issa, nej!
Issa.
Issa. Issa.
Nazirs son. Brody kände honom.
Låt mig inte glömma-
Vad sa hon?
Inget, det är bedövningen. Alla gör så.
Hon sover.
Vi är redo.
Kontakter på.
Översättning: Eva Söderqvist
Swedish